Nizom događaja u ponedjeljak je u Sarajevu obilježen 15. juli. Na taj dan u Turskoj je pokušan državni udar, za šta je optužen FETO pokret, predvođen Fetulahom Gulenom (Fethullah). U Turskoj se tada obilježava Dan demokratije i nacionalnog jedinstva, što je sasvim uredu. Turska u svojoj zemlji može obilježavati šta hoće i kako hoće, no to su njihove, unutarturske stvari.
Zloupotreba genocida
Na njihovu sreću, a na žalost Bošnjaka, postoji dovoljno ideološki zaluđenih i nerazboritih Bošnjaka koji će ne samo dozvoliti nego i saučestvovati u uvozu i promociji ovih stranih političkih sukoba u vlastitom dvorištu.
Tako je u Begovoj džamiji, centralnom vjerskom objektu bh. muslimana, održana svojevrsna politička tribina uz prisustvo predstavnika Muftijstva sarajevskog i Medžlisa Islamske zajednice te turskog diplomatskog kora u BiH, a na kojoj se govorilo o državnom udaru i djelovanju FETO pokreta.
Nažalost, nije novo od Islamske zajednice da džamije, umjesto kao vjerske objekte, koriste kao pozornice za političko djelovanje, ali u ovom slučaju kontekst je posebno problematičan, kao i izjave poput one Elvedina ef. Klisure da je 15. juli “datum kada je teroristička organizacija FETO pokušala državni udar, upravo u mjesecu kad se i u BiH obilježavaju godišnjice zločina”.
Juli jeste mjesec u kojem je počinjen genocid u Srebrenici, ali je opasno i krajnje sramno neselektivno ubijanje više od 8.000 Bošnjaka na bilo koji način stavljati u isti kontekst s ljudima koji su poginuli u borbi protiv nasilnog preuzimanja vlasti u Turskoj.
No, da turski protagonisti u BiH upravo to žele, pokazuje i posjeta turske delegacije Kovačima, gdje je proučena dova za „turske šehide stradale 15. jula“, kao i sve bosanske šehide, kao da su se oni borili u istom ratu i za isti cilj.
Bošnjačke dahije
Ni tu nije stalo, nego je i nasred Baščaršije postavljena izložba posvećena osmoj godišnjici državnog udara u Turskoj, a turski ambasador Sadik Babur Girgin je u svom govoru posebno ukazivao na opasnost FETO pokreta i za BiH.
I, uistinu, FETO godinama djeluje u našoj zemlji i širi svoju agendu kroz niz obrazovnih institucija, organizacija i s njima povezanih pojedinaca. Ali je istina i da Erdoanov režim u BiH djeluje na sličan način, primarno kao izvoznik umjereno islamističke ideologije AKP-a kroz niz instaliranih medija, organizacija i obrazovnih institucija, oslanjajući se u tome na podršku ideoloških srodnika iz SDA i dijelova Islamske zajednice.
No, BiH ne trebaju turski unutrašnji sukobi.
Ako želimo biti ozbiljan narod, s dostojanstvom i samopoštovanjem, u ovoj zemlji FETO/FETA treba biti isključivo naziv za sir, a Turska prijatelj i saradnik, ali kao ravnopravan državni partner, a ne ideološki pokrovitelj vlasti lokalnih političko-vjerskih dahija koji će im biti vjerni vazali. Žalosno je što se gotovo niko na političkoj sceni to ne usuđuje javno reći.
Ne treba nam to
Prelazi granice pristojnosti, a pritom je krajnje opasno po BiH, posebno Bošnjake, kada zvanične turske vlasti svoje unutrašnje, političke i sektaške sukobe pokušavaju izvoziti i nametati Bošnjacima, koji imaju već i previše vlastitih problema, podjela i sukoba te im zasigurno ne trebaju još i oni „uvozni“.